Eiropas mežos vējš ir izplatītākais dabiskais traucējums un apdraudējums. Pēdējās desmitgadēs tā izraisītajiem postījumiem ir tendence pieaugt, radot ievērojamus sociālekonomiskus un ekoloģiskus zaudējumus. Taču, izprotot vēja ietekmi uz mežu un pielāgojot mežsaimniecības praksi, vētru radītos riskus var mazināt.
Pirmie pētījumi par vēja ietekmi uz mežiem Latvijā sākās pēc 1967. un 1969. gados notikušajām vētrām, kad divās naktīs vējš nopostīja meža platību, kas līdzvērtīga mūsdienu 2 gadu ciršanas apjomam. Tad pirmo reizi tika mēģināts izprast, kas mežsaimniecībā ir vai nav darīts pareizi un kāpēc ir tik plašas vējgāzes. Arī pēc 2005.gada vētras tika pētīti vēja radīto postījumu cēloņi. Izpēte, īpaši pēc katras lielākas vētras, arvien turpinās.
![](http://f8.pmo.ee/oZydLKK6Xn71KzWi52O0CywtbqY=/1200x0/filters:format(webp)/nginx/o/2024/07/23/16239825t1h5d18.jpg)
"Pamatā ar lielāku vēju ietekmi saista Latvijas rietumu daļu," stāsta Latvijas Valsts mežzinātnes institūta "Silava" (LVMI) direktors Jurģis Jansons.
"Tomēr 2023. gada Dobeles un 2024. gada Bauskas notikumi rāda, ka ietekme var būt tālu no teritorijām, kuras uzskatām par valsts rietumiem. Mūsu kolēģu rīcībā ir statistikas dati par vēja ietekmi mežā visas valsts teritorijā. Nevaram droši teikt – jo tālāk no rietumiem, jo varam dzīvot mierīgāk."
Savukārt LVMI "Silava" pētnieks Jānis Donis atgādina, ka vējam ir arī pozitīva ietekme – tas, piemēram, izplata augu sēklas. Viņš skaidro: "Mežsaimniecībai kaitē tie vēji, kurus uzskatām par spēcīgiem. Viens no spēcīgu vēju veidiem ir rudens un ziemas ciklonu vētras, kas veidojas Atlantijas okeānā un sasniedz Latvijas rietumu daļu, bet virzoties pāri, dziļāk iekšzemē, vēju ātrums samazinās. Otrs drauds – vasaras negaisu vētras un spēcīgi virpuļi, kas var rasties jebkurā vietā Latvijā.